![](https://pcero.sk/wp-content/uploads/2024/05/000-15.jpg)
Paríž, 10.5.2024 (kath.net/pl)
„ Reštaurovanie vrchu Kalvárie je dobrodružstvo. Najprv musíte vstať zo svojej sedačky, vydať sa do chladu a dažďa, aby ste obrúsili kamene, vytrhávali černicové kríky a znova oživili časť svojej histórie. Nie každý to robí.“
Tak opisuje Alexandre Caillé, predseda spolku SOS Calvaires, v interview pre americký blog „The Pillar“, konkrétne nasadenie za „horu Kalvárie“ čo je vo Francúzsku zvyčajné označenie pre kríže na okraji cesty.
Caillé opisuje, že SOS Calvaire založil niekto, v r. 1987 „kto s priateľmi chcel zreštaurovať malú opustenú kaplnku. Keď skončili renováciu, nechceli tým skončiť. Uvedomovali si, že z celého kresťanského dedičstva sú už len trosky a preto založili spolok, aby zreštaurovali zničené kríže, sochy a kaplnky“
Teraz má spolok 4000 dobrovoľníkov v 85 skupinách, zasadzujú sa za zrenovovanie tohto jedinečného dedičstva a väčšina z nich sú mladí.
„Mladí ľudia podporujú takéto úsilia. Je to niečo, čo očakávajú a je jedno v čo možno veria. Potrebujú ideál, silné hodnoty, výzvy,“ hovorí Caillé.
„Táto práca môže byť ťažká a fyzicky náročná. Pre niektorých to môže byť aj skutočná duchovná skúsenosť, objavenie, či znovuobjavenie histórie kríža a kresťanského náboženstva spojeného s týmto silným symbolom. Pre iných je to modlitba! Akt lásky k blížnemu, odovzdanie sa za spoločné blaho, predovšetkým však Bohu.“
A mali už aj zahraničné nasadenia.
„Dôležité je tiež, že náš spolok nie je priradený k určitému katolíckemu hnutiu, lebo naším cieľom je toto jedinečné kresťanské dedičstvo s čo možno najviac ľuďmi a pre čo najviac ľudí znova obnoviť a zachovať bez oddeľovania rôznych kresťanských hnutí.“
-zg